Петер Хухел
Зимен псалом

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

На Ханс Майер

Както крачех под студа небесен

И слизах бавно към реката,

Съзрях ровината в снега,

Където е лежал нощес

Ветрецът с равните си плещи.

Крехкият му глас, долитащ

От замръзналите клони горе,

Се блъскаше във образа лъжлив

На белезникавия въздух:

„Всичко тук заровено ме гледа,

Трябва ли да го измъкна от прахта

И на съдника да го покажа? Ще мълча!

Не искам повече да съм свидетел!“

Затихна слабият му шепот,

Нестоплен от искрица даже.

Нощта не ще узнай, душа,

Къде се втурваш ти. Понеже

Нищо друго няма тук, освен

Безмълвен ужас на безчетни същества.

Но ето го свидетелят. Това е светлината.

Стоях на моста сам

Под студа небесен.

Нима диша още, па макар и слабо,

През гръкляни от тръстика,

Скованата от ледове река?

1963

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.